I det 1 5. århundrede bIev Spanien forenet gennem ægteskabet -
- mellem Isabella af CastiIien og Ferdinand af Aragonien.
Maurerne bIev slået efter 900 år. Columbus opdagede et nyt kontinent.
Nu var Spanien det mest magtfuIde imperium siden Romerriget.
En religiøs iId tændtes under slagordet: ''En nation, en tro.''
Inkvisitionen bIev dannet, og jøderne udstødt.
50 år senere var verdens rigeste Iand blevet et sted, -
- hvor forskeIIen meIIem liv og død bIot udgjordes af en hvisken ...
SPANlEN 1 542
Stil det derover.
Jeg håber, De må føle Dem hjemme her.
Ned med den.
Min dyrebare lille Iiste.
Hans Højhed borgmesteren.
Borgmester? Ikke meget længere.
Bliv her. Jeg vil stå aIene over for Gud.
Fader ManueI! Jeg er kommet for at gøre min pligt som en god dreng.
Jeg må skrifte, før jeg bIiver taget i ed som guvernør.
Der burde være puder i de båse.
Det er slemt nok at skulle pIapre ud med det heIe.
- Fader ManueI? - Er du parat til skriftemåIet?
- Jeg kan ikke genkende din stemme. - Lad os nu begynde.
Hav tåImod. Må Herren være i mit hjerte -
- og mine læber, så jeg ... bla, bIa, bla, amen.
- Gør det ordentIigt. - Er intentionen ikke vigtigst?
Meget vel. Jeg viI ikke ødelægge noget lige før kroningen.
Må Herren være i mit hjerte og mine Iæber, så jeg kan tilstå mine synder.
I Faderens, Sønnens og HeIIigåndens navn. Amen.
- Fadervor. Du som er i Himlen ... - HeIIiget ... Hvad med synderne?
Jeg kender dine synder, Iord Francisco del Ruiz.
- Eller Don Isaac de Cordoba? - Fornærmer du mig?
Jeg ville se, om du kunne huske, hvordan man skrifter som kristen.
- Hvor vover du? Hvem er du? - Stemmen fra fortiden.
Jeg ved, hvem du er.
Hør godt efter: Tag dig i agt for mig, hvis du ikke vil miste aIt.
Så.
Du pruster som en gammel enke. Genkendte han dig?
- Nej. Jeg er ikke dum. - Det er der delte meninger om.
Udmærket. Han ved ikke, det var en af os ti.
Det kunne være hvem som heIst på Iisten.
Er det rigtigt at bruge listerne til dette formål?
Er du nu bIevet blødsøden?
Husk, at Iisterne har betydning for os alle.
Skal andre nyde, mens vi afholder os fra at profitere?
- Bør vi være bekymrede over dig? - Nej.
Listen har netop betydning for os alle. Os såvel som hele Iandsbyen.
Vi er beskyttet af vores anonymitet. Afpres ham, til han adlyder.
- TiI han deIer sin magt med os. - Retfærdigvis.
TO UGER SENERE
Dø, usIe hedninge.
Må jeres fordærvede sjæIe brænde i HeIvede til evig tid.
Må jeres rådne kød bIive ædt Ievende -
- af en hær af pestbefængte orme.
Det er sent. Hvorfor tager Deres Nåde ikke hjem? Jeg kan overtage herfra.
Fryd jer! I dag fejrer vi kroningen af vor nye guvernør.
Lord Francisco del Ruiz!
En tur på kroen igen, hr. sherif?
Sikke en smuk nat, min frue. Synes De ikke?
- Gå. Lad os være alene. - JaveI, min herre Santa Fe.
Hvad viI foIk ikke tænke?
Hvem er gaI nok til at strejfe om på denne tid? Kys mig.
Hvis Deres Nåde ønsker kys, bør han gå hjem tiI sin kone.
Det er min søndagskjoIe.
Jeg køber ti ... tyve kjoIer magen tiI.
Kom hen tiI mor.
Hvad fanden ...?
UndskyId, jeg forstyrrer, min herre.
- Er De hertug José de Santa Fe? - Ja, jeg er hertug José de Santa Fe.
Greve af Siguenza og TorrebIanca.
Da De nu ved, hvem De taler med, kan De forsvinde.
Hvor var vi, min frue?
Hvorfor sidder du her så sent, Ruy? Gå hjem tiI din kone og dine børn.
FIyt jer!
- Hvad er der sket? - Nattevægteren fandt dem.
Jeg ville ikke forstyrre Dem og Deres kone så sent.
- Bogstavet D. - Morderen satte sit mærke.
Vi har også fundet deres vagter.
Vi tror, der var fire. Det er svært at sige. De er blevet Iemlæstet.
- Hvem er han? - Det er hertugen af Santa Fe.
- Jeg kendte en af hans vagter. - Ved hertuginden det?
Denne kvinde taget i betragtning ville jeg ikke fortælle det endnu.
- Lad være med at røre noget. - Min herre.
Er De sikker på, De bør tage derhen i Deres tilstand?
Hertuginde Santa Fe? Sheriffen er her.
De kunne have fundet et bedre tidspunkt. De er knap så præsentabel.
Jeg håber, De har en god forkIaring. Ellers klager jeg til guvernøren.
De har drukket igen.
Han Iå lige her. l en bIodpøI. Jeg sværger ved min ære.
Hvor er han så?
Sværg ved noget, der er mere værd næste gang.
Gerningsstedet var renere end guvernørens taIIerkener.
Jeg Iignede en landsbytosse. Hvor er ligene?
- HviIke Iig? - Deres Eminence. Storinkvisitoren.
- Hvad kan vi gøre for Dem? - Så De besøgte hertuginden?
- De har vist en livIig fantasi. - Inkvisitionen er ikke part i sagen.
Der er ingen sag. Ud over den tid, De tiIbragte på kroen.
Ikke et sted for en Iovens håndhæver. Det øger ikke Deres dømmekraft.
De burde passe bedre på Dem seIv.
Donoso.
Nå ... Jeg havde aIdrig set noget lignende.
- Fortæl mere. - Du må ikke skræmme dem.
- Vi viI gerne høre det. - Godt. Så hør her ...
- Ønsker De at spise, min frue? - Bare suppe. KaId mig ikke frue.
DejIigt at se dig, Ruy. Jeg kan snart ikke kende dig.
- Jeg arbejdede til sent i aftes. - Det er bIevet en dårIig vane.
- Hvad var det for en larm? - Din søn fortæller skrækhistorier.
- Gid det kun var historier. - Må jeg høre?
- Det er kedeligt at være udenfor. - Ja, fortæl.
Sengetid.
Af sted med jer.
Godnat, engIebørn.
Vi fandt Iigene af en adeIsmand, hans elskerinde og hans vagter.
Og da jeg kom tilbage med enken, var der intet.
- Måske så du syner. - En eIskerinde?
Måske viIIe de undgå skandale.
- Hvem skulle offeret have været? - Hertugen af Santa Fe.
- Hvad er der gaIt? - Ingenting.
Jeg har ingen appetit. Hjælp mig op på mit værelse.
Vi er lette ofre. Tænk på, hvad der skete med Santa Fe.
- Vi må gøre noget. - Når tidens fyIde kommer.
- Vi kan også blive ramt. - Så er der mere til de øvrige.
''Forsvundne Iig. D.''
Det nytter ikke at bekymre sig.
Bed Gud hjæIpe dig.
- Er bønner svaret på alting? - Ja, og du skal ikke bekymre dig.
Storinkvisitoren sagde, alting var i orden. Guds tjenere lyver aIdrig.
Le ikke. Og sære ting burde ikke overraske dig. Det er en mærkeIig by.
- Men fredelig indtil nu. - Vi burde ikke være kommet.
Vi har været her i tre år. Du må vænne dig tiI det.
Det vil jeg aldrig kunne.
Jeg skal nok gøre det godt igen.
Det er tid at bede aftenbøn.
Stop!
Kættere.
Guvernøren!
Prægtigt befordringsmiddel. Et frynsegode?
- Hvordan ser det ud med kætterne? - Jeg forventer en god høst.
I dag mindes vi FreIserens lideIser. Hvorfor bIev han korsfæstet?
Hvem sendte ham i døden, den værste død af alle?
Grevinde JaramiIIo. Som aItid en glæde at se byens smukkeste frue.
Hertuginde Santa Fe. Min gode ven hertugen er vel ikke upasseIig?
Nej, han er ved godt heIbred. Han sender sine varmeste hiIsner.
Hun smiIede veI ikke, hvis der var sket noget.
Som jeg sagde: Hvem sendte Vorherre i døden, den værste af dem alle?
- Jøderne! - Prædikenen er ikke forbi.
Det er det samme hver eneste søndag.
Vi må alle stoppe kætterne ...
Godmorgen, grevinde JaramiIIo. Min frue, kan vi tale alene sammen?
- Vi er i Guds hus. TaI frit. - Hvor er Deres mand?
- Han har travlt. - Han er da aItid tiI messe.
- Han er ude at rejse. - Hvornår så De ham sidst?
- Da vi spiste morgenmad i dag. - Virkede han nervøs?
For guds skyld. Min mand er en af samfundets støtter.
Jeg vil gerne fortsætte, hvis vor ærede sherif ikke har indvendinger.
- GIem aIdrig ... - Send drengen derhen. Hurtigt.
- Betyder bogstavet D noget for ham? - Det er alfabetets fjerde bogstav.
- Hvorfor Iyver De? - Hvor vover De? Han er ude at rejse.
''Min kære. Jeg er ankommet. Jeg savner dig.''
Ruy, min kone slår mig ihjeI.
Tre gange i denne uge har jeg fået opkast på tøjet.
Og det er fjerde gang, du bIiver siddende efter lukketid.
Du gode gud.
- Donoso, min ven. - Jeg ventede Dem ikke så sent.
Det gør aIIe andre ellers.
Donoso. Der er beskidt her i Iandsbyen.
Ikke 40 dages uafbrudt regn kunne vaske gyden så ren.
Jeg ved, hvad jeg så.
- Det ved vi begge to, ikke? - Jeg ville gerne taIe med Dem.
- Men jeg må gå. - Sludder. Du er jo lige kommet.
Tag dig en tår.
Drik nu en tår.
For forsvundne lig.
Jeg bIiver nødt til at gå.
Min kone venter.
- PabIo. - Ja, min herre?
Vin.
Storinkvisitorens have.
Bogstavet E. Grev Jaramillo.
Donoso! Luk op!
- Jeg skal taIe med Donoso. - Han er her ikke.
Han er ikke kommet hjem endnu.
Grevinde JaramiIIo tager ikke imod. Jeg tiIkaIder vagterne.
Det er ikke nødvendigt.
- Det er for meget, Ruy. - Og halskæden? Var det fantasi?
Enhver kunne have stjålet den for at bevise hans død.
- Jeg så ham. - Du tog fejI.
Ville jeg ikke kunne genkende den mand, der tog dig fra mig?
- Bevis, at jeg tager fejI. - Han er optaget af forretninger.
Carmen, din mand er død.
- Stop! De må ikke gå ind! - Forsvind.
UndskyId. Jeg prøvede ...
Jeg ved ikke, hvad De viI opnå ...
- HviIken gIædelig overraskelse. - De bør arbejde for troens renhed.
- Min opgave er at ... - AdskilleIsen af kirke og stat?
Kom igen en anden dag, så diskuterer vi det.
To fremtrædende adelsmænd er bIevet myrdet.
Kan De bevise, at mordene har fundet sted? Sig ikke, at De så ligene.
IndtageIsen af stærke drikke er en synd, der påvirker opfatteIsesevnen.
Mine foIk så de første ofre.
Kan man stoIe på deres vidneudsagn?
Er De bIevet stum?
- De har talt med dem. - Det har jeg ingen grund til.
Vi så aIIe, at hertuginden fik brev fra sin mand.
- Enhver kunne have skrevet det. - Ser man det.
De forestiller Dem aItså et større kompIot.
At en hemmeIig sammensIutning skuIIe stå bag.
- Den er smuk. VirkeIig smuk. - Den tiIhørte grev Jaramillo.
- Den er badet i hans bIod. - Greven kommer hjem når som heIst.
Min søn, vi gør Guds gerninger.
Vi undersøger de store familiers renhed.
Hvis De viI stjæle min tid, så Iad emnet være min opmærksomhed værdigt.
De dækker over en aIvorIig forbrydeIse.
- ForkIar Dem, ellers ... - Hvad?
Truer De mig? Har De gIemt, hvordan tingene fungerer her?
- Vagter! - Giv mig haIskæden tilbage.
Må Gud være med dig, min søn.
Jeg har endnu en opgave. Grev Jaramillo.
Donoso!
Kom her. Hvor var du i går aftes?
Grev Jaramillo blev dræbt. Hvor var du?
Der kommer grev Jaramillo!
Tag jer af ham!
- Du kom ikke hjem tiI middag. - UndskyId.
Ruy ...
FoIk snakker. De siger aIt muIigt om din opførsel.
- Det må ikke nå børnenes ører. - Jeg gør mit arbejde.
Du kan ikke afvise andres meninger. Gid vi var bIevet i Antwerpen.
Du er besat af det her.
Jeg fik et vigtigt hverv som sherif for min egen by.
Nu ler man ad mig.
FoIk ser mig i øjnene og Iyver. Mine mænd føIger andres ordrer.
FoIk prøver bare at beskytte sig selv.
Uden Iov, ingen orden. Giver jeg op, falder aIt sammen.
- Ingen forventer så meget af dig. - Præcis.
- Hvis jeg bIev myrdet ... - Det må du ikke sige.
... kunne du så fortsætte, som om intet var hændt?
Hvis du eIIer børnene var væk, ville intet betyde noget for mig Iængere.
Hvorfor forlanger enkerne ikke retfærdighed?
Har De været her hele natten? Må jeg spørge, hvad Deres Nåde Iaver?
Jeg Ieder. Alle Iader som ingenting. SeIv enkerne.
De kan da ikke tro, de er involveret? De er jo damer.
Hvad er det for bøger?
Det er stamtræer for Spaniens adeIsfamiIier.
Har det Deres Nådes interesse?
Broder Anselmo interesserer sig for mordene.
Inkvisitionen er besat af familiernes herkomst. Godt sted at begynde.
Hr. sherif! Hun modtager ikke gæster så sent.
Hent hende.
- De er ikke daterede. - HviIke?
MaIerierne. Og de er aIIe i samme stilart.
MærkeIigt, når nogIe af personerne må være døde for hundrede år siden.
Fattig som rig. Alle elsker deres børn.
Det er den stærkeste urkraft.
Sheriffen er her.
De kommer vel for at undskyIde?
De burde kræve at få Deres mands forsvinden undersøgt, -
- men i stedet Iader De, som om han er i Iive.
Betyder hans død intet for Dem?
- Det forstår man ikke, medmindre ... - Medmindre hvad?
At De har noget at skjule.
Grevinde JaramiIIo. Kan De forkIare mig noget besynderligt?
Her er stamtræerne for aIIe spanske adeIsfamiIier.
Santa Fe-familien er ikke nævnt.
MærkeIigt, når den er så fremtrædende.
Det må De spørge dem om.
Og De og Deres mand skuIIe jo være i famiIie med kongefamilien.
''SkuIIe være''? Der er intet at udsætte på vores herkomst.
500 års adeIigt bIod. Se bIot malerierne.
Ja, vi taIte netop om dem. Farverne er fantastiske.
- De er upåvirkede af tidens tand. - Det er gengivelser af originalerne.
Det var da en skam.
De originaIe maIerier må være storslåede.
- Må jeg se dem? - De er i min mands palads i Madrid.
Hvorfor er De ikke nævnt i bøgerne?
Hvis De gik seriøst tiI værks, ville De veI Iede i de rigtige bøger.
- Disse er de mest anerkendte. - Jeg må give grevinden ret.
Der er penge i at bevise folks adelige herkomst.
En svindler kan stå bag bogen her. Lad os gå til en munk, jeg kender, -
- som har mange troværdige dokumenter.
Her er den oprindeIige fortegnelse over stamtræer.
SeIv broder Anselmo bruger den tiI sine undersøgeIser.
- HviIke navne søger De? - Santa Fe og JaramiIIo.
Her har vi det. Hertug José de Santa Fe, greve af Siguenza.
Jeg kender hans titIer. Hvem nedstammer han fra?
Et stort navn.
Søn af hertug Roberto de Santa Fe og Iady Infanta de AIba.
- Sønnesøn af Don José de Santa Fe. - Umuligt. Jeg kunne ikke finde ham.
Vis mig hertugen og hertuginden.
Hertug Raul de JaramiIIo, søn af PabIo de Jaramillo -
- og hertuginden af Linares.
Kongens fætter.
- Godt så. - Skal jeg fortsætte?
Så du jager de gamIe spøgelser igen?
Jeg troede, jeg havde noget, men så mistede jeg grebet om det.
- Sov. En træt sjæI når ingen vegne. - Moder.
Jeg er født her, men er dog fremmed.
Du drog af sted, før du bIev en mand. Du kommer tiIbage med en familie -
- og bIiver byens sherif. Du er misundt af mange.
Det er, som om folk taler et hemmeligt sprog, jeg ikke forstår.
Min søn.
- Hvis jeg spørger om vores slægt ... - Den har jeg da fortaIt dig om.
Demendos af Tovar, hertug af ...
- Godt, godt. Jeg ved det godt. - Hvorfor spørger du så?
Vi er af IavadeIig slægt, men kender hvert enkelt sIægtIed.
JaramiIIo og Santa Fe er berømte slægter, men omtales kun i få bøger.
- Det kommer ikke dig ved. - Det kommer i høj grad mig ved.
Så Ied i benediktinermunkenes bøger.
- Det sagde Donoso også. - Og?
Er der da to versioner af historien? Hvorfor er netop de bøger korrekte?
Både Donoso og jeg har åbenbart -
- en seriøs interesse i vores fortid. Læg dig efter ham.
Nu igen. Det hemmeIige sprog. AIIe andre er eksperter i slægtsforskning.
Vores herkomst betyder alt.
Han har fundet bøger, som ikke burde findes.
De kan ødelægge vore planer, hvis de faIder i de forkerte hænder.
- Som ham den lille nidkære præsts. - Hvad skaI vi da gøre?
GIemmer l den verden, vi lever i? Listerne kan beskytte os.
Men de kan også bruges imod os, hvilket viI få frygteIige følger.
- Og den latterIige sherif? - Han er betydningsløs.
Han er stort set fremmed her.
Han har sine metoder. Nok er han dum, men han er tæt på kiIden.
Du har ret.
- Hvad sker der? - Bøgerne! Bøgerne!
- Brand! - Brand! Brand!
Tak.
- Hvor skaI De hen? - TiI guvernøren.
- ExceIIencen hader forstyrreIser. - Bliv her.
Et svin.
Et æsel.
En frø.
En kat. Sikke en kat!
Min søn! Hvad kan vi være behjæIpelige med?
Min herre.
Du ser frygtelig ud. Hvor har du været? Der kommer den!
Kom så, drenge! And á I'orange. Fint, fint.
Jeg vil se det andet fad! Lad mig se, lad mig se!
Aborre, jomfruhummer, hummer ... FIyt dig!
- Det er Iidt traditionelt, hvad? - Det må kokken have at vide.
- Nej nej. - Min herre ...
Sid ned.
- Gør plads til den ærværdige sherif. - Jeg har spist.
Sæt dig. Sæt dig nu.
Kom nu! Hvad venter I på? Lad os skåle for det hele.
En ko.
- Min herre? - Tal højere. Jeg hører dårligt.
- Min herre, der er noget galt ... - Har du prøvet anden? Rap, rap.
- Lidt kedelig opskrift, men god. - Meget lækkert.
Og trøflerne.
Som at høre englene synge.
Englene ... Hvor morsomt. Du burde komme noget oftere.
Der er så kedeIigt ved hoffet.
Min herre, der er noget grueligt gaIt.
- Er det noget ubehageligt? - Ja, desværre.
Tragisk? Blodigt?
Ja.
Så skån mine ører. Jeg tåler ikke ubehagelige nyheder, mens jeg spiser.
Døden.
Er han ikke sublim?
- Men, Deres Excellence ... - Jeg prøver at spise.
Jeg udnævnte dig tiI sherif. Gør dit arbejde, og lad mig være.
Sheriffen er færdig med at spise. Ud, ud med ham.
En jøde.
Nej nej. Den var ikke god. En abe, der parrer sig.
Nu parrer den sig med lord Thomas.
- Fader! - Fader!
Giv mig et kys. Gå så ind på jeres kammer.
- Vi viI bIive hos dig. - Ja.
Tag dem med.
Hvorfor ser du sådan på mig?
- Lad være. Børnene er vågne. - Jeg elsker dig.
- Du ter dig som et dyr. - Vi er mand og hustru.
Nå? Hvad venter du på? Er det ikke det, du viI have?
- Ikke på den måde. - Det vil jeg heller ikke.
Nej. Nej!
Luk op! Luk døren op! Kom nu.
Kom her! Kom så.
- Tag tøj på. Vi skaI i kirke. - Men, moder ...
Bare rolig. Vi Ieger bagefter.
Af sted med jer.
Vi må skrifte efter messen.
- Jeg føIer mig uren. - Der skete jo intet.
Men hensigten var klar.
Ønsker du en skøge, skuIIe du have taget din første kærIighed.
Hun lægger ikke bånd på sig selv.
Santiago! Gør dig færdig. Messen begynder snart.
- Jeg kan ikke finde de sorte sko. - Så tag de brune på.
- Lad ham dog finde de sorte. - Jeg vil ikke gå glip af prædikenen.
- Vi kan den udenad. - Hvert et ord er helligt.
Lad dette tjene som en advarseI for aIIe de, -
- der forbryder sig mod Gud.
Hver søndag mindes vi -
- Vor FreIsers Iidelser. Hvorfor bIev han korsfæstet?
Hvem sendte ham i døden, den værste død af alle?
Som jeg netop sagde: Hvem sendte Vorherre i den værste død af alle?
Jøderne!
TiIhængerne af en faIsk tro, -
- som viI ofre alt for at forhindre Himmerigets komme.
Vi må alle stoppe kætterne ...
Vi har næppe veksIet et ord, siden du kom hjem. Nu følger du mig overalt.
Anna de Toledo. 1 51 0 tiI 1 529.
Hvor var hun ung. Døde hun mon af ulykkelig kærlighed?
Hun var en skøge, som blev myrdet af en kunde, den daværende borgmester.
Min forklaring er mere romantisk. Du tænker for rationeIt.
- Skændigt, ikke? - Hvad er der sket med dig?
Du var ellers så kreativ, så forførende.
Der var en, der fik mig ned på jorden igen.
Kender du nogen, hvis navne begynder med D og E?
Desdemona, Deborah, Deus ...
Hun længes efter noget.
Desperationen overtager Iangsomt viljen, sjælen ...
Er du bange for, at det kunne ske for dig?
En intens forelskeIse, der ikke gengæIdes?
- Jeg er IykkeIigt gift, tak. - Det er ironisk, ikke?
Det værste er at være sammen med nogen og aIIigevel føle sig ensom.
- Bogstaverne D og E. - Død og eIskov.
Dæmon. Hvad er det for en Ieg?
Jeg hoIdt også af at Iege. Husker du?
Hvis leg er vi en del af?
Statuen her siges at kunne udføre mirakler. Den opfylder folks drømme.
- Hvad drømmer du om? - At få nogIe entydige svar.
- Sikke et spiId af mirakIer. - Jeg kan få folk tiI at taIe.
Du har mistet din føling.
Min drøm er mere passioneret.
- Vil du høre den? - Jeg har Iænge været Iigeglad.
Vi er på hellig grund. Det er syndigt at lyve.
Vi er i krig.
Vor fæIIes skæbne -
- står på spil.
Guvernøren har muligvis været udsat for mordforsøg.
- Gå ikke derind. Han er upasseIig. - Du kan gå.
- Jeg sagde, han ikke måtte. - Det gør ikke noget. Gå du bare.
Du bekymrer dig for mig. Det er pænt af dig. Men det var blot et uheld.
Jeg bIev såret af mine egne vagter, da jeg var på vej i kirke.
De afprøvede nogle nye våben og kom til at sigte Iidt for højt.
Det er alvorligt. Jeg viI gerne taIe med Deres vagter.
SkuIIe mine egne vagter prøve at slå mig ihjel? LatterIigt.
Der sker sære ting her i byen. Det må tages alvorligt.
Herligt! Jeg følte mig Iidt trist. Du skaI være et får.
Lidt højere.
Deres Excellence. Jeg beder Dem.
Tal blot med dem, og så er den sag afsluttet. Forstået?
Du kan gå.
FøIg ham ud. Bid ham!
FøIg ham ud! Det er nok nu.
De har ikke engang ryddet op denne gang. Selv kuglerne Iigger her endnu.
- De ville tale med os? - Ja.
- Hvor var I, da ulykken fandt sted? - Vi afprøvede vores nye geværer.
RekyIen overraskede os, så kuglerne fIøj over muren.
Jeg vil se, hvor l stod.
- Så kuglerne fIøj over muren der? - Ja.
- Er du en god skytte? - Vi øver os heIe tiden.
Der er omkring 30 meter herfra og over til muren.
Fra muren tiI der, hvor guvernøren bIev ramt, er der veI 1 0 ...
- Våbnene er uforudsigelige. - Må jeg se?
Må jeg prøve?
- Man skal stå ordentligt. - Kan vi hjælpe Dem med andet?
Jeg vil gerne tale med de vagter, der beskytter guvernøren.
- Hvad leder De efter? - Den kugle, vagten lige affyrede.
Den kan være hvor som helst. Han sagde jo, de var uforudsigeIige.
Tre mand skyder fra den anden side af muren, og aIIe rammer guvernøren?
Der er den.
Hvordan ved vi, det er den og ikke en fra forleden?
Det her er den, jeg affyrede, og her er den, jeg Iige fandt.
De er identiske. Her er dem, jeg fandt ved siden af bIodpIetterne.
- De har ikke samme størreIse. - Så var det måske ikke et uheld?
Vagterne er sendt med guldtransporten tiI hovedstaden.
Herligt portræt, ikke sandt? Det er mine foræIdre. Nydeligt par, ikke?
- Jeg ser, De har det bedre. - Ja, bestemt.
Det var blot et uheld.
Der er noget, der tyder på, at det ikke var et uheId.
Hvorfor skuIIe nogen ville mig tiI Iivs?
Jeg er sikker på, det var et kompIot. De rammer nok ikke forbi næste gang.
- Sikke noget nonsens. - Vagternes udsagn gav ingen mening.
Og deres kugler lignede ikke dem fra gerningsstedet.
Desuden forsvandt Deres livvagter, før jeg fik taIt med dem.
Du bliver mig Iidt trættende. Du er snart værre end min nar.
Jeg sendte mine bedste mænd med guldtransporten som sædvanIigt.
Hvis de er Deres bedste mænd, hvorfor sendte De dem så væk?
Hertugen af Santa Fe og grev Jaramillo er blevet myrdet.
For guds skyld!
Hop! JongIer, gør noget. Hvad som helst!
De bIev slagtet som dyr. Der blev snittet bogstaver ind i dem.
- Det har ingen fortalt mig. - Jeg prøvede at fortæIIe Dem det.
- Hvorfor står enkerne ikke frem? - De er bange.
Bange? Det bør fremtrædende borgere da ikke være.
Jeg hentede dig netop, fordi du kunne forholde dig objektivt til tingene.
- Tag så og få det ordnet! - Jeg møder en mur af tavshed.
Enkerne lader som ingenting. Og broder AnseImo med.
Hjælp mig i seng.
Der er fire, der er døde, og to af dem var en af vore.
Vi kan ikke vente længere.
Og den plagsomme sherif stiller mange spørgsmål.
Hvad, hvis den umuIius af en sherif finder Iisten?
Så regner han det hele ud. Hemmeligheden fælder os alle.
Hvis ikke du handler, må vi tage sagen i egen hånd.
Hvad viI du gøre? Dine fine hænder skal vel ikke tiIsøles.
Ingen af jer har mod nok tiI at gennemføre det.
Alt står på spiI, og imens skæIver l som espeløv.
Hvad med de andre på listen? De er skræmt fra vid og sans.
Bør vi ikke fortælle dem sandheden?
I er Iigeglade med andres Iiv. I kræver bare ind.
Ingen uden for dette rum ved, hvem der står for tur.
De ved kun, hvad jeg fortæIIer dem.
De tror ikke, jeg aner, hvad der foregår. De ved kun, -
- at det har at gøre med den liste, der indgyder dem gudfrygtighed.
Dermed hjæIper de dumme Iandsbyboere os med at rydde op i sagerne.
Det hoIder dem i ro.
Hvor er min varme kakao?
Et mærkværdigt barn kom med dette.
''Vi giver ikke op, før du makker ret!''
Hertuginde Santa Fe.
Bogstavet R.
Hvor er den?
Satans! Den er væk.
Kom. Få dem væk med det samme.
Fjern alt blodet. Det hele!
De sendte bud efter mig, min herre?
- Ja. Herlig morgen, ikke sandt? - Meget smuk.
Sæt dig.
- Hvorfor spørger De om det? - Hvorfor ikke?
- Du vågnede vel ikke midt om natten? - Hvorfor skuIIe jeg det?
Hvis man har ren samvittighed, sover man som en sten. lkke også?
- Hvor længe har du arbejdet for mig? - Tre år.
- Hvor ofte har du reddet mit liv? - Det er en ære ...
- Hvor ofte? - Mindst fire gange.
Nuvel.
Jeg vil give dig muIigheden for at redde dit eget liv.
Du ledte vist efter den her.
- Jeg ... ved ikke, hvad det er. - Jeg så dig gennemsøge Iigene.
Jeg hørte dig udstede ordrerne. Jeg skal nok få dig til at snakke.
Vær rar ...
... ikke at spørge mig om mere.
For min skyId.
For vores skyId.
Måske kan disse navne hjæIpe din hukommelse på gIed.
Francisco OrazoI, Levi Benteropa.
Hvor skaI De hen?
Er du parat til at snakke nu?
Sancho! Javier!
Arrester ham. Arrester ham! Overgiv dig, for guds skyld!
Nej!
Nej, Iad være!
- Hvorfor er han trist? - Har nogen gjort ham noget?
- Lad jeres far være i fred. - Det er i orden.
Santiago, AIejandra. En af mine gode venner er død.
- Ligesom de andre? - Skar de hovedet og armene af ham?
Han bIev ikke sIået ihjel.
- Hvordan så? - Han var syg, dit fjols.
Han vaIgte selv døden.
- Kan man det? - Det forstår jeg ikke.
- Det er sent. Sengetid. - Bare Iidt Iængere?
Jeg er ikke suIten. Gør mit væreIse klar.
Ruy. Livet går videre.
Hvor dyster en hemmeIighed får en mand tiI at væIge døden?
- Han frygtede andet end døden. - Hvad kan det dog være?
Der er så meget.
Er de her værd at dø for? Har du set dem før?
- FoIk dør ikke sådan for ingenting. - Visse ting bør ikke afsIøres.
- Min pligt er at finde sandheden. - Din pligt er at beskytte famiIien.
Også dig? Hvad ved du?
- Stop nu. Djævlen dukker op ... - Det er for sent.
DjævIen er vågen. End ikke broder AnseImo kan standse mig.
- Det er ikke broder Anselmos skyld. - Hvis er det så?
Hjælp mig.
Mit kære barn ... SeIvom jeg vidste noget, kunne jeg intet sige.
- Hvorfor så gådefuId? - Jeg har set megen ondskab.
Kan du tiIgive mig?
Hvad snakkede l om?
Jeg prøvede at finde ud af, hvad der er værre end døden.
Det er da død og smerte forvoIdt mod ens familie.
Hvad gør De her? De er ikke velkommen.
Byd ham indenfor.
GracieIa. Vor pligt er at finde sandheden.
Havde han taIt, var det ikke sket.
Min gud! Hvor kan De tro, det er så enkeIt?
- TiIgiv hende. Hun er meget oprørt. - Naturligvis.
Vil De ikke spise med?
En ting, jeg savner fra min barndom, er god skinke. TiIIader De?
- Hvad kan jeg gøre for Dem? - Hvad var Deres søn bange for?
Har inkvisitionen noget imod Dem eIIer ham?
Nej. Han var en god kristen. Jeg kan intet fortæIIe Dem.
Ligesom Deres søn tager De Deres hemmelighed med i graven.
- Truer De mig? - Nej. Men hvad er værre end døden?
- Der er mange ting. - Min kone havde nok ret.
Død og smerte forvoldt mod ens familie er værre end døden.
Han gik i døden for at beskytte Dem.
De sagde, at det, De savnede mest fra Deres barndom ...
... var skinke.
Nej. Lad være.
Jeg forstår.
Vil De angive os?
De har to dage tiI at forIade provinsen.
Tak, Don Ruy.
- Hvad er dine synder? - Jeg har Iadet kættere slippe væk.
- Hvordan? - Bør jeg være sherif eIIer kristen?
- De har samme pligt. - Jeg ved ikke ...
Som sherif skal jeg beskytte borgerne og straffe forbrydere.
Og som kristen skal du angive tvivIere.
Hvis de ingen forbrydelse har begået?
Kætteri er en forbrydeIse mod Gud, kirke og samfund.
Hvad, hvis kætterne går i kirke, giver til de trængende -
- og styrker samfundet? Hvis deres eneste forbrydeIse er deres rødder?
Hvem taIer du om? Du må fortælle mig, hvis du har opdaget nogIe hedninge.
- Hvad skaI vi gøre ved dem? - Udrydde dem! De gennemsyrer alt.
- Hvad er deres navne? - Godnat, fader.
- Hvorfor sover du ikke? - Jeg ved, hvorfor Donoso var bange.
- Du stoIer ikke på mig. - Han er af jødisk herkomst.
Donosos fader Iavede en mad med skinke, men spiste ikke skinken.
- Jøder spiser jo ikke svinekød. - Hvad sagde præsten?
At Gud beIønner dem, der myrder kættere.
Ja. Kætteri er den værste synd.
Værre end mord? Jeg har forpligteIser over for samfundet, ikke kirken.
De to kan ikke adskiIIes. Lad os tale med præsten i morgen, -
- så du kan få renset din sjæl og dit hjerte.
Sov du. Jeg går mig en tur.
- Hvordan kan jeg muntre dig op? - Tag et gIas sammen med mig.
Min kone kan ikke Iide ... Nå, hvad fanden.
Det er hårdt at miste en ven på den måde.
Er jeg en god sherif?
Da vi var børn, blev du beskyIdt for at stjæle en guldmønt.
Du fik prygI, men du sIadrede ikke. Du tog straffen for mig.
Skål for min bedste ven. Den bedste sherif, byen har haft.
Og min bedste kunde.
Nej. Venskab trøster bedre end vin.
- Greven af VaIIegos og SaIvatera. - Hvad viI De, grev VaIIegos?
Det er ikke mig, men ejeren af halskæden.
Hvis jeg ville slå dig ihjel, havde jeg gjort det, før du så mig.
Eller forIeden, da jeg gav dig den lille påmindeIse på din haIs.
- Hvorfor har du ikke gjort det? - Jeg har ikke fået ordren.
Hvem bestilte de andre mord?
Lad os gøre os det Iidt behageligt.
- Vin? - Er det broder Anselmo?
Man kan ikke taIe med tør haIs. Et glas brandy?
- Jeg drikker ikke med mordere. - Jaså.
Du drikker med grever, hertuger, præster og andre forbrydere, -
- men ikke med en hårdtarbejdende Iejesoldat? Sæt dig i det mindste, -
- så jeg ikke får ondt i nakken.
Din hårdnakkethed irriterer foIk.
Jeg troede, jeg havde advaret dig, så du ville Iade det ligge, -
- men du har åbenbart ikke fået nok. Du burde stoppe nu.
- Jeg kunne arrestere og tortere dig. - Ja. Men først må du fange mig.
Desuden ville jeg heIIere dø end at sige et eneste ord.
For hvis jeg talte, ville jeg alligeveI bIive slået ihjeI -
- på en Iangt mere bestialsk måde, end du kan forestiIIe dig.
Og det viIIe aIIigevel intet nytte.
Jeg er jo bare en Iejesoldat.
Bagmændene ville bIot hyre en anden.
Herligt.
- Hvorfor så grusomme mord? - En personIig udtryksform.
Nogle maler, nogIe skriver musik, og andre ...
- Det var mig en fornøjeIse. - Hvad betyder bogstaverne?
Gid det var mit fabeIagtige påfund, men jeg parerede bIot ordre.
Mens jeg husker det: Du har generet for mange.
Hvordan står det tiI med famiIien?
Isabel?
Hvor er sheriffen?
Må DjævIen fortære dig og din famiIie!
Du kan hente pengene i eftermiddag.
- Din beIønning for at angive dem. - Jeg har ikke angivet nogen.
Hvis aIIe famiIier var som din, var her snart ikke flere forbrydere.
- Hvad skaI der ske med dem? - Det bestemmer broder Anselmo.
Nu er din sjæI Iydefri. Jeg gjorde min pIigt i hele familiens navn.
Her får du en forsmag.
Hvor er den? Måske hjælper det her.
- Slip dem fri! - Hvor vover du at forstyrre os?
Giv sIip!
- I har myrdet hende! - Sæt vor kære sherif i kammeret.
FøIger De ham derned, fader?
Lad os så se, om du vil fortæIIe, hvor listen er.
De må ikke gå derind. Lad nu være.
- Jeg må taIe med Dem. - De behøver ikke gå igen.
Kom du ikke for at tale med mig?
- Tal bare. - Kender du disse navne?
Nej.
Du lyver. Det har forbindeIse med din mands død, og ...
Er det derfor, du er her? Det var hårdt, da du rejste væk.
- Carmen, foIk dør. - Du knuste mit hjerte.
Hvad? Du var forIovet ugen efter, jeg blev sendt væk.
Du sagde ikke farvel. Det var så Iidenskabeligt, og så ikke et ord.
Du hævede vores forlovelse, skrev aIdrig tilbage. HoId nu op.
- Hvad er der sket? - Ikke noget.
Hvad laver du?
Vær nu stille.
- Hvad er det for en Iiste? - Du lurer, mens jeg bader ...
Du braser ind i mit soveværeIse ...
- Sig det! - Du kaster IængseIsfulde bIikke.
Men når jeg endelig giver efter, skubber du mig fra dig.
Alle de års forbudte Iængsler ... Var det aIt sammen bare Iøgn?
Hvorfor ...
... Ieger du med mine føleIser?
Nej! Nu er det nok!
Hold op!
Hvad er det for en nøgIe?
Ved du, hvor jeg fandt den her? På hertugindens Iig.
Har den noget med hendes død at gøre? Hvad passer nøgIerne til?
''I skal forIade den by, hvor I bIev født, og aldrig mere se jer tilbage.''
''Hvis ikke, skal l fortæres af fjendens ild.''
''I skal behoIde nøglen tiI jeres hjem, så l kan vende tiIbage, -
- i fald Messias skaI fødes for at genskabe troen.''
- Hvad er det? - Noget vås, min far sagde.
Hvorfor står der ''fødes'', og ikke ''genfødes''?
Nøglen passer ikke tiI nogen dør i hele denne provins.
Den er veI et minde om det hus, du bIev tvunget tiI at forIade, -
- for at du ikke skulle bIive fortæret af fjendens ild.
Hvad taIer du om?
Nu ved jeg, hvorfor du skjuler din mands død og frygter broder AnseImo.
Præsten sagde, at en kætters morder bIiver beIønnet i HimIen.
Hvis jeg var dig, viIIe jeg gøre præcis, hvad du gør.
Du er jo vanvittig.
HviIken by er du fra? HviIken synagoge gik din famiIie i?
- Hvad viI du have? Penge? PaIadset? - Sandheden!
Du kalder mig en kætter! Du skubber mig i Helvedes afgrund.
Jeg er Iigeglad med, om du ikke indtager kød sammen med mæIk.
Jeg vil bare vide, hvem der står bag mordene.
- Gå med dig. Nu! - Jeg skal nok finde ud af sandheden.
Har han Iisten?
For pokker! Har han den eller ej?
- Jeg må straks se bøgerne. - Naturligvis. NaturIigvis.
Så De er stadig i gang med slægtsforskningen?
- Søger De et bestemt navn? - Vær rar at Iade mig få fred.
Naturligvis.
Jeg har ikke været her.
Intet.
''Jødiske slægter i det spanske rige.''
''Elieser ...''
''Fremtrædende jødisk famiIie fra kongeriget Aragonien ...''
''Kong Ferdinands rådgivere ...''
Broder GonzaIes?
Lad os komme ud!
Hvorfor?
Hvorfor jeg reddede dig? Fordi jeg bIev beordret tiI det.
Min arbejdsgiver ønsker at se dig.
Jeg nægter at taIe med broder AnseImo.
Tror du virkeIig, vi er venner nu?
Tæt på ... men ikke heIt.
Kom med. Vi har ikke hele natten.
Jeg troede, broder Anselmo stod bag mordene.
Så storslået en pIan? LatterIigt.
FoIk dør på grund af listen. Hvad står der på den?
OpIysninger, der kan gøre dig tiI den mægtigste i riget.
Jeg ved kun, at den indehoIder navnene på spanske jødiske famiIier.
Skakmat.
- Jeg har set bøgerne. - Kan du huske din ven Donoso?
Undersøg hans slægt i begge bøger.
Jødiske familier er udeIukket fra de adelige slægtsbøger.
Donoso CabraI, søn af Ramiro de Carranza.
- Og Iady Francisca de Piedro. - Se så i den anden bog.
Intet.
I 1 492 bestemte vor kære konge, at aIIe jøder skulle Iandsforvises.
Jøderne fik tre måneder til at konvertere eller forIade Iandet.
To år efter forbød man konvertitterne at varetage vigtige positioner -
- med dødsstraf til følge. Hvad skuIIe jøderne gøre for at overleve?
For at beholde det, de havde? De var nødt tiI at skjule deres herkomst.
Hundredvis af nye bøger om de jødiske familier blev bestilt.
Nu var der to udgaver af historien. Her har vi den sande historie, -
- og her, om man så må sige, kreative hoveders værk.
Og Deres navn? Står det i en af bøgerne?
Ja da.
Se ...
... efter broder Anselmo.
Hvorfor tror du, han forføIger kætterne så intenst?
For at redde sig seIv, naturligvis. For at skjuIe sit eget jødiske blod.
Ligesom Torquemada, som dannede inkvisitionen. Særdeles usseIt.
Giv mig listen.
Kom så.
Nuvel. Kom med mig.
En gruppe betydningsfuIde mennesker tiIbød kong Ferdinand -
- en enorm sum penge. Pengene var gode nok, men han havde andre grunde.
Kongen havde også jødiske aner, -
- så han følte med sit foIk.
På Iisten her skrev aIIe familierne deres jødiske navn.
Og den her ... Kongen gav hver famiIie et nyt kristent navn.
På den måde fik vi et nyt liv.
Da kongen døde, indIedtes en sand heksejagt.
Hundreder blev brændt på båIet, deribIandt mine forældre.
Deres eneste forbrydelse var at have jødiske aner.
Vi overIevende Iedte efter et fristed væk fra galskaben.
Kom herover.
Hjælp mig med at glatte dem ud.
En lille provinsby, Iangt fra Guds granskende bIik. Perfekt gemmested.
Og hvorfor ikke fIygte sammen? Så var man i sikkerhed blandt sine egne.
Min kære sherif, når du går tiI messe, -
- står næsten aIIe på de lister. Bortset fra den fanatiske præst.
Hvad skaI den blodige udryddelse bIandt jeres egne så til for?
Når man når toppen, viI alle andre også have en bid af kagen.
De kan vælte en ved at afsløre ens herkomst.
Engang var listerne livgivende.
Nu er de en kiIde til afpresning og død.
Jeg er guvernør, en betydningsfuId og indbringende position.
Hvis sandheden kom frem, ville jeg ikke bare miste min formue, -
- men også blive brændt på båIet som mine forældre før mig.
- Hvem afpresser Dem? - En fra listen.
- Giv dem, hvad de viI have. - Det gjorde mine foræIdre.
Og det har jeg gjort lige siden, men nu er det nok.
Det stopper jo aIdrig.
Jeg nægter at agere sIave.
Så De myrder alle på listen en efter en.
I skak må man ikke tøve med at tage modstanderens brikker.
- Hvorfor skjuIer alle sandheden? - Ellers ville vi aIIe være fortabt.
Hvis jeg er så farIig, hvorfor har De så ikke sIået mig ihjel?
Se ...
- ... efter din famiIies navn. - De Mendoza.
Find så dit jødiske famiIienavn.
- De Cordoba. - Find så mit.
De Cordoba.
FøIg med mig.
Her ...
... er din mor, min søster.
Min kære Ruy, du er min eneste arving.
Derfor udnævnte jeg dig til sherif. Familien er den bedste forbundsfæIIe.
Hvis du gør det rette, vil aIt dette bIive dit en skønne dag.
Broder Anselmo ved, hvem du er, og at du har listen.
Han helmer ikke, før han har dræbt dig, dine børn, ja, heIe famiIien.
Du må fuIdende, hvad jeg har påbegyndt.
- Skal jeg dræbe alle på listen? - Hvis dine børn skaI Ieve, ja.
Vanvid!
- Jeg vil blive stiIIet til ansvar. - Over for mig, ja.
Min kære dreng. Jeg ville fortælle dig det, da du var barn, -
- men din stædige mor havde andre pIaner. Du anede ikke, hvem du var, -
- eller hvor du kom fra. Nu har jeg givet dig dine rødder tiIbage.
Sammen med en pligt: at redde din familie.
Vores familie.
Det eneste gode ved at måtte glemme vor herkomst -
- er, at vi så kan nyde rejer, -
- hummer og god vin.
Hvorfor skuIIe bogstaverne D, E, I og R snittes i ofrene?
De skuIIe danne de Iatinske ord ''deis irae''. Du må have overset nogle.
''Vredens og dommens dag oprinde, himmel og jord bIi'r bragt til ende.''
Det har jeg viIIet råbe, Iige siden jeg forstod, at det at være jøde -
- var nok tiI at få en dræbt. Jeg ville skrive det på hebræisk.
Men seIv nu må jeg gemme mig bag mine undertrykkeres sprog.
Forhåbentlig får du ikke behov for at råbe det.
Isabel?
Jeg har talt med Iord Francisco. Er det sandt?
Han gemte vores portrætter.
Jeg gemte nøgIen.
Vi har aIIe en.
Gamle, rustne ...
Det er nøgIen til aIt det, vi forlod.
Vores hus ...
... vores identitet.
- Hvorfor sagde du ikke noget? - Jeg ville beskytte dig.
Derfor sendte jeg dig bort. Og derfor måtte du ikke gifte dig med Carmen.
- Hun vidste det, det gjorde du ikke. - Du gjorde mit liv tiI en løgn.
Livet er tusind gange mere værd end sandheden.
Fruen ... Børnene ... Inkvisitionen hentede dem.
Ruy!
Det er hverken din onkels eller broder Anselmos skyld.
- Hvis er det så? - De andre, der forføIger os.
De vendte broder mod broder, børn mod deres foræIdre. Nej!
Anselmo!
Anselmo.
Vi har ventet på dig. Nu må du stå tiI regnskab.
Jeg er ikke bange. Jeg er en ærIig mand.
Jeg ville være bange, hvis jeg var dig.
Din indblanding har truet dette samfunds velfærd.
UskyIdige mennesker i en verden, hvor grådige folk vil gøre aIt -
- for at tiIfredsstiIIe deres behov.
I finder aldrig Iisterne, hvis I slår mig ihjeI. Aldrig!
Jeg vidste, du viIIe ødeIægge aIt, hvis du fandt dem.
Din famiIie har aItid villet bruge den viden mod os andre.
Det kan I ikke ... ... når du er død.
De skal nok få ram på jer. Hvis jeg dør, går de tiI præsten.
Han er den eneste, der ikke kender til dem. Ikke?
Han bIuffer. Hans famiIie står på listen.
Tør l sætte jeres liv på spiI? Og jeres børns Iiv?
For det gør l, hvis I gør mig noget.
Så kommer din kone og dine børn tiI at betale prisen.
Han kan kun skyde en af os.
UndskyId. Mine børn ...
Hvad har han sagt tiI jer? At aIIe bIodsudgydelserne skyIdes Iisterne?
Har han sagt, hvad der udIøste det heIe?
- Hvad? - Lyt ikke tiI ham.
- Han prøver at forvirre jer. - Fortæl dem om guvernøren, og ...
Så er det nok!
- Dræb ham! - Du har dræbt en af vore egne.
Din idiot. Han bliver vores undergang. Efter ham!
Du kan ikke slippe væk!
- Skyd ham! - Tag ham så!
Et passende endeIigt. Levende begravet.
Vågn op.
Det er et frygteIigt sted. Lad os få ham væk.
Jeg vidste, det måtte være en fejl.
Hør her. Hvor er børnene?
Det var frygteIigt.
Broder Anselmo sagde, du var af jødisk herkomst.
Men nu er det overstået. Nu kan vi tage hjem igen.
Nej, vi kan ikke.
Broder Anselmo løj ikke.
Nej ...
Det kan ikke være sandt.
- Det er umuIigt! - Tag det roligt.
- Hvorfor sagde du intet? - Jeg vidste det ikke.
Mine børn ...
- De er fordærvede. - Stille! Vagterne hører os.
De skal renses. Din herkomst må renses.
Er du vanvittig?
Tag det nu roligt.
Nej!
- Mine børn skaI ikke leve i kætteri. - Ti stille! Du bringer os i fare.
Isabel?
Isabel!
- Nej nej! - Vi må væk.
- Kom nu. - Nej!
Mine engle ...
Aldrig mere.
Før dem ind på et værelse.
Nu!
Gå l bare med hende.
- Skal jeg slå alle på listen ihjeI? - Kun de direkte involverede.
Hvorfor skuIIe resten så ikke angribe Dem i hævngerrighed?
Bed tiI, at min barmhjertighed vil skabe en ny forståeIse mellem os.
Og hvis ikke?
Der er ingen udvej.
Jeg ville bIive jaget som en køter, og mine børn med.
Jeg vil favne min fortid, leve et dobbeltliv, som vi altid har gjort.
Din herkomst beskyttet af min herkomst.
Din hemmelighed beskyttet af min.
Corpus Christi.
Sværger du at danne rammen om en god kristen famiIie?
- Ja. - Ja.
In nomine Padre et fili et spiritu sancti. Amen.
Modtag denne gave som et tegn på vores nye venskab.
Må dette styrke vores pagt.
Min herre.
Deres Excellence.
Min herre.
Deres Excellence.
Min herre.
I 1 492 måtte jøderne væIge mellem deres hjem og deres tro.
For at bIive måtte de være kristne udadtil og jøder indadtiI.
Inkvisitionen bIev opIøst i 1 808. Hundredtusinder var blevet myrdet, -
- og op mod en million fordrevet.
Deres efterkommere bor over hele verden.
Mange har stadig nøglen tiI deres forfædres spanske hjem.
Ediktet om fordrivelsen af jøder bIev først ophævet i 1 968.
Oversættelse: Bende Bjerring Scandinavian Text Service 2006